1.	Problémy legislatívneho vymedzenia mládeže.
Vo väčšine vyspelých štátoch býva ochrana mládeže stanovená zákonom, je to asi od r. 1900. U nás právny nárok na výchovu a vzdelanie z r 1997. Veková hranica trestnej zodpovednosti je 15 rokov. Súčasný legislatívny proces navrhuje zníženie tejto vekovej hranici.
 2.	Vysvetlite pojem "mladi dospelí".
Najčastejšie sa považuje za proces dospievania, zapojenie sa do stáleho pracovného procesu a uzatváraním manželstva. V praxi to znamená vzďaľovanie sa koncu dospievania, predlžovanie životnej fázy a mladosť. Problémy legislatívneho vymedzenia mládeže. Súčasnosti sa uvádza interval 12 rokov, obdobie 20 - 30 rokov života. Mladý dospelý - hospodárska závislosť vo všetkých oblastiach života - ako sú študenti.
 3.	Psychologické a sociologické vymedzenie mládeže.
Sa viaže industrializáciu spoločnosti. Mládež dosahuje pohlavnú zrelosť, plnohodnotný sociálny status -je to jav s veľmi krátkou históriou. Mladosť je určitá fáza života a ľudia, ktorí prežívajú túto fázu nazývame mládež. J.J. Rousseau prvý použil pojem mládež. Psychologicky sa vznik a vívin osobnosti vymedzuje pojmom adolescencia. Mládež sa musí vyrovnať s rôznorodosťou hodnotovej orientácie - k vzorom správania viery, životných prekážok. Adolescentná kríza -špeciálne vymedzenie sociálnej stability, učenie sa sociálnym rolám. Koniec procesu dospievania, zapojenie sa do stáleho pracovného vzťahu a procesu uzatvárania manželstiev.
 4.	Mladosť a mládež ako sociálny jav.
-	 po uplynutí a zavŕšení procesu_ pohlavnej identifikácie človeka končí obdobie detstva, ale obdobie
dospelosti, kedy sa stáva človek plnohodnotným členom spoločnosti so všetkými právami, ale aj
povinnosťami ešte nenastáva.
-	 medzi týmto obdobím dospelosti a detstvom jestvuje obdobie všeobecne nazývané obdobím
mladosti ľudia, prežívajúci túto fázu života sú považovaní za príslušníkov veľkej spoločenskej
skupiny = mládež
-jej existencia i štruktúra sa konštituovali až koncom 18. a začiatkom 19. Storočia
-	 ale o existencii mládeže so skutočne všeobecnými znakmi a so všeobecnou platnosťou pre
všetky vrstvy obyvateľstva môžeme hovoriť iba od počiatkov 20. Storočia
-	mládež na rozdiel od mladosti /kategória sociologická/ nie je biologickým fenoménom, ani
prírodným produktom, ale sociokultúmym javom
-	súčasťou tohoto zrenia = puberta - proces telesného a duševného zrenia /kategória biologická/
= adolescencia- je charakterizovaná soc. a rozumovým dospievaním,
 konsolidáciou duševného života, dotváraním postojov a názorov, hodnotovej orientácie /kategória psychologická/
-	puberta ako predovšetkým biologické dozrievanie človeka znamená súčasne podmienky pre
vznik sociologickej kategórie mládeže
-	 začiatok tohoto procesu /puberta, mladosť, dospievanie/ býva ohraničovaný väčšinou 13. Rokom
života = jeho koniec sa vymedzuje rôzne, najčastejšie sa považuje za koniec procesu dospievania
zapojenie sa do stáleho pracovného procesu a uzatváranie manželstva
-	mládež vlastne objavil roku 1762 J. J.Rousseau a až po ňom objavila mládež spoločnosť
-	mládež je medziobdobie medzi detstvom a časom prípravy na prácu
-	ako spoločenská kategória nebola
5.   Kríza identity a mladosť u Erika Eriksona.
- podľa neho je jednotlivec postavený pred úlohu, aby zrekonštruoval a integroval v detstve nazhromaždené ja - hodnoty,

-	ak sa integrácia podarí, predstavuje presvedčenie jednotlivca, že sa vyvinul ako osobnosť, ktorá
plne pochopila súčasnú sociálnu skutočnosť
-táto rekonštrukcia sa nemusí vždy podariť, resp. rodí sa nesmierne ťažko, je sprevádzaná mnohými nebezpečiami, obavami /pr. zo zvládnutia nových nárokov, ktoré sú na človeka kladené/ a býva označovaná ako kríza identity = je sprevádzaná ustavičným hľadaním východísk a istôt
-jedna z ciest nepodarenej rekonštrukcie vedie dokonca ku kriminalite, vzdoru, iná k úniku, ďalšia k návratu k hodnotám z detstva
 6.	Charakterizujte vznik mládeže ako sociologickej kategórie.
Mária Terézia - scholárizácia spoločnosti Prejavuje sa povinnou školskou dochádzkou. Školská dochádzka sa predlžuje, vzniká subkultúra mládeže - iné obliekanie, výroba lavíc - význam pre ekonomiku. Vznikal čas na relaxáciu a v rámci nej vznikal osobitý druh zábavy. Vznikali časopisy, literatúra, hudba. Zrazu vznikla osobitná skupina obyvateľstva ktorá nepatrila medzi deti ale ani do kategórie dospelých. Mala svoj spôsob života i myslenia. Menila sa štruktúra osobnosti mládeže. Postupne vznikali vysokošpeciolizované profesie a spoločnosť sa začala intelektualizovať. Oddialilo sa obdobie zaradenia do pracovného pomeru.
 7.	Čo je to generácia.
používa sa vo viacerých významoch, najčastejšie však ako:
1.	 súbor tých členov spoločnosti, ktorí sa narodili približne v rovnakom období, najčastejšie v
intervale 5 - 6 rokov
2.	obdobie medzi narodením rodičov ,v približne rovnakom období a ich potomkov, približne 15 až
30 rokov, ale hovorí sa aj o tom, že za 100 rokov sa vystriedajú 3 generácie
-medzi príslušníkmi generácie sa obyčajne vytvárajú charakteristické znaky, prostredníctvom ktorých je ich možné i rozlíšiť, osobitne v kultúre a umení, kde často stvárňujú svoje životné pocity
-jedinci generačne diferencujú spoločnosť, nástupom novej generácie a odchodom starej, t.j. ich striedaním .pretvárajú kontinuitu v odovzdávaní poznatkov, skúseností a kultúry, pôsobia ako jeden z faktorov, ktorý dynamizuje spoločnosť a jej vývoj
-	role taking - znamená vžívanie sa do ega toho druhého a nazeranie na komunikáciu toho
druhého /ako sa na mňa pozerajú druhí/
-	role making - predkladáme vlastnú koncepciu svojej identity, nemusí byť identická s tým, o do
nás očakávajú druhí
 8.	Teórie mládeže podľa Samuela Eisenstadta, Erika Eriksona, Júrgena Habermasa a
Ulricha Becka.
-S. Eisenstadt- rozlišuje medzi vekovo homogénnymi skupinami /pr. hrajúce sa deti, rovesníčke, skupiny/ a vekovo heterogénnymi skupinami /pr. rodina/
-vo svojej práci Od generácie ku generácii sa zaoberá vekovou skupinou, ktorá tvorí prechod medzi vekom detstva a vekom dospelosti
-tak sa dostáva k vymedzeniu mládeže, ktorá ho zaujíma z hľadiska toho, ako mládež prispieva k stabilite soc. systému
-v období mládeže sa učia v procese socializácie ľudské bytosti, ktoré prestávajú byť deťmi, spoločenským rolám, aké budú ako dospeli potrebovať
-hovorí, že v spoločnosti jestvuje mládež a fáza mladosti len vtedy, keď je súčasne preukázateľná existencia značnej časti spoločne stráveného času na konci detstva v rovesníckej skupine a keď sa tieto skupiny stávajú miestom a činiteľom socializácie
 - pre každú spoločnosť platí, že prvé a základné spoločenské vzťahy, do ktorých dieťa vstupuje, sú partikulárne /vekovo nehomogénne a difúzne, pr. vzťahy v rodine, príbuzenstve/ = tie sa stávajú v

každej spoločnosti základnými inštanciami socializácie
-spoločnosti sa líšia aj tým, že tieto partikulárne vzorce platia aj mimo rámca rodiny, alebo či tu platia iné univerzalistické hodnotové orientácie
-v partikulárnych spoločnostiach postačuje socializácia v rodine na to, aby jednotlivec vede! prevziať rolu dospelého
-v univerzalistickej spoločnosti však vznikajú na konci detstva nemalé problémy s integráciou do spoločnosti a s učením sa novým rolám a vzorcom správania
-tvrdí, že vyspelá spoločnosť preto potrebuje funkčné sprostredkujúce sociálne pole = tu musia dospievajúci /mládež/, dostať príležitosť dodatočne si osvojiť k tým rolám, ktoré spoznali a osvojili si v rodine, ešte aj univerzalistické roly, musia sa naučiť správaniu, ktoré od nich očakáva spoločnosť = túto funkciu spĺňa predovšetkým vekovo homogénna skupina mládeže, ktorá vytvára oblasť spojenia medzi rodinou a inými inštitucionaiizovanými oblasťami spoločnosti = toto prostredie rovesníckej skupiny má na jednej strane poskytovať mládeži emocionálnu istotu /podobne ako v rodine/, na druhej strane má umožňovať univerzalistickú hodnotovú orientáciu, vznik univerzalistických vzťahov, vrátane heterosexuálných kontaktov
-	centrom tejto teórie sa stáva súhra subjektívnych potrieb a funkcionálnych nevyhnutností -
rovesníčka skupina mládeže totiž neuspokojuje iba potreby svojich členov, ale rieši i následné
problémy spoločenskej diferenciácie, do ktorej sa mládež dostáva, pričom umožňuje najmenej
konfliktné osvojovanie si celospoločenských noriem a hodnôt pri prechode do mimorodinnej oblasti
života spoločnosti = napriek tomu sa tento prechod do dospelosti neodohráva bezkonfliktne - je
spojený s tendenciou k anómii, potencionálnej deviácii a rebélii dochádza neraz k odmietaniu
 celospoločenských hodnôt, odmietanie integrovať sa do spoločnosti, vznikajú i protispoločenské orientácie
-	E. Erikson -Podľa neho je celkom zanedbateľné, za akých podmienok vzniká mládež ako fáza
života
-	vychádza predovšetkým zo spoločenskej deľby práce v priemyselnej spoločnosti, kde existenciu
mládeže a priori predpokladá
-	nadväzuje na Freuda a preberá od neho význam ranného detstva a koncepciu ono, ja a nad-ja
-jeho teória predstavuje súčasne i ďalší psychoanalytičky rozvoj teórie socializácie, keďže sa predovšetkým venuje "zdravej osobnosti"
-	podstatou je nájsť spojenie medzi indivíduom a spoločnosťou a prekonať ich protirečenia
-	ústredný pojem identita
-	samotnú Identitu pokladá za reflektujúci výkon subjektu, ktorý je zameraný na syntézu "ja" = to
znamená, že vlastná osoba je považovaná za istú jednotu schopnú konať, pričom vlastné intencie
sú zamerané na to, aby aj iní túto jednotu a kontinuitu rozoznali
-	identitu opisuje ako vzťah subjektu k sebe samému, ako trvalé bytie sebou samým
-	 osobnosť skúma hlavne z aspektu jej ontogenetického vývoja, upozorňuje na veľký význam
skúseností z ranného detstva z hľadiska identity
-	 skúsenosti z detstva ktorých súčasťou je identifikácia s dospelými sú iba prípravou pre tvorbu
vlastnej identity
-	ako naozajstnú identitu, tzv. identitu vlastného ja, označuje až nárast zrelosti osobnosti, lebo
 ..."indivíduum musí na konci adolescencie z obsahov svojich zážitkov z detstva ubrať, aby bolo é pre úlohy života dospelého."
-	identita je vystavená neustálej zmene v dôsledku neustále nových subjektívnych skúseností
a dynamických skutočností ktorých je subjekt svedkom.
-	kríza - neznamená katastrofu, ale skôr normálny stav, keďže ide o nevyhnutné obraty
 v subjektívnom vývine, o	rozhodujúce momenty, kedy sa vývoj začína uberať jedným alebo
druhým smerom

-	konštruuje ďalej životný cyklus, počas ktorého v 8 fázach /od narodenia po smrtV dochádza
systematicky k vývojovým krízam - každá fáza dosahuje svoj vrchol, po ktorom sa dostáva do
krízy, prekonávajúc svoj koniec.
-	detstvo konči vybudovaním dobrých vzťahov k svetu človek vstupuje do obdobia puberty a po
časovom skize do adolescentnej krízy = v tomto období sa spochybňujú všetky životné skúsenosti,
ktoré človek nadobudol v detstve -jednotlivec je postavený pred úlohou, aby zrekonštruoval
a integroval v detstve nazhromaždené ja - hodnoty.
-	ak sa integrácia podarí, predstavuje presvedčenie jednotlivca, že sa vyvinul ako osobnosť, ktorá
plne pochopila súčasnú sociálnu skutočnosť = táto rekonštrukcia sa nemusí vždy podariť , je
sprevádzaná mnohými nebezpečiami, obavami a býva označovaná ako kríza
-jedna z ciest nepodarenej rekonštrukcie vedie ku kriminalite, vzdoru, iná k úniku,...
J.Habermas - východiskom je rozlišovanie medzi prácou /ako účelovo racionálnym konaním/ a interakciou /ako komunikatívnym konaním/ = obe sa riadia rozdielnymi pravidlami
-	tvrdí že osobnosť vzniká v komunikatívnom konaní - tým, že subjekty vstupujú do komunikácie
s inými subjektami, vytvárajú si svoju identitu a súčastne aj svoju schopnosť komunikatívne konať
-	 stredobodom je komunikatívna kompetencia /kk/- schopnosť primerane sa dorozumievať
uprostred neustále nejasných a nestálych štruktúr rôl a pritom si zachovávať svoju identitu -
k tomu je potrebné, aby si subjekt osvojil popri jazyku aj schopnosť empatie, odstup od svojej roly
a toleranciu k iným
-zaoberá sa otázkou, ako túto kompetenciu nadobúdajú nadospelí ľudia 
-	diškurz- prostredníctvom neho je možné rozvíjať a znova nadobúdať resp. dokazovať KK -
pomocou neho možno získať pravý konsenzus
-	 subjekt rozvíja svoju KK prostredníctvom Kohlbergových stupňov morálneho úsudku
U Beck - práca "Riziková spoločnosť. Na ceste do inej modemy"
-	zaujíma popredné miesto vo vzniku novších a aktuálnejších analýz spoločnosti
-	 cesta k rizikovej spoločností = zaniká priemyselné robotníctvo = subjekt je vystavený posunu k
individualizácii = mení sa obraz klasického priebehu mladosti ako životnej lazy, zaniká tzv.
proletárska a meštiacka mládež = na ich miesto nastupujú nové životné štýly - významným sa
stáva u mladých ľudí hľadanie vlastnej identity, svojho ja = príslušnosť k spoločenskej triede,
vrstve, skupine sú natoľko oslabované, že možno hovoriť o individualizácii a následne o
narastajúcom zneisťovaní mládeže v procese hľadania svojej identity
-jedným z centrálnych problémov všetkých moderných spoločnosti je dezintegrácia - pozostáva:
-z dezorganizácie z hľadiska štrukturálneho /ako dôsledok diferenciácie, narastajúcej anonymity životných foriem,.../
-	strata niekdajších istôt rizikovosť a individualizácia /v rodine, v škole, voľnom čase,.../ sú
hlavnými faktormi pôsobiacimi pri dezintegrácii a rastu násilia = dochádza k ospravedlňovaniu a
postupnej legitimizácii násilia v postojoch k vlastnému konaniu
9.   Charakterizujte socializačný proces a jeho podstatu
-	socializáciou sa nazýva proces včleňovania ľudí do spoločnosti, proces preberania
spoločenských hodnôt, noriem a vzorcov správania, je to proces v ktorom ľudia získavajú
schopnosti pre aktívnu participáciu v spoločnosti
-	socializácia je podmienkou sociálnej reprodukcie - všeobecnejšieho procesu, prostredníctvom
ktorého spoločnosť udržiava kontinuitu v čase = každá spoločnosť má vlastnosti, ktoré pretrvávajú
dlhšie ako život jednotlivca ä generácie
-	socializačný proces je najintenzívnejší v prvých rokoch života, tj. v detstve
-	čioveK sa vssk učia prispôsobuje v priebehu celeno života, tj. aj v dospelosti a v starobe = možno
-	
preto rozlišovať medzi prvotnou a druhotnou socializáciou
-	význam socializácie, resp. sociálnych kontaktov pre včlenenie sa ľudí do spoločnosti sa obyčajne
dokazuje nepriamo - prostredníctvom poukázania na ľudské bytosti, ktoré vyrastali buď bez
kontaktu alebo len s veľmi malým kontaktom s ľuďmi	r
-	CIEĽ = zvládnuť základné spôsoby správania, ktoré vyplývajú z našich sociálnych pozícii = je to
celoživotný proces
-	 úroveň socializácie sa meria podľa počtu soc. pozícií alebo soc. rolí a podľa úrovne ich plnenia,
ale len v dospelosti
-	socializačné obdobia:

1.	detstvo - do 15 rokov.
2.	mládež- od 15 do 25-30 r.
3.	dospelosť - od 25-30 do 65-70 r.
4.	staroba - do 80 r.
5.	po 80-ke ■- kmeťovský vek /prestárly/
-	socializácia prebieha v určitom skupinovom prostredí, pričom rodina je najvýznamnejšia zo
skupín, ktoré pretvárajú človeka na soc. bytosť a ktoré formujú jeho osobnosť
 ■ funkcia socializácie z hľadiska indivídua je nevyhnutná- nepochybná, lebo špatné socializovaný jedinec neprežije.
 10.	Ako prebieha proces socializácie mládeže
-	sociálna expanzia - postupné rozširovanie spoločenských kontaktov a záujmov mladého
človeka je významným štádiom procesu osamostatňovania
-	socializácia - pod pojmom socializácia treba rozumieť proces vzniku a vývinu osobnosti vo
vzájomnej závislosti od spoločensky sprostredkovaného sociálneho a materiálneho okolia.
Podstatné pri tom je to, ako sa človek stáva subjektom, schopným spoločenského konania.
-	proces socializácie pokladáme za proces, v ktorom vzniká stratégia zrodu, rozvoja a udržiavania,
prípadne prinavrátenia vlastnej rovnováhy jednotlivca. Táto stratégia konania sa postupne stáva
i stratégiou ktorá umožňuje jednotlivcom zvládnuť primerané bežné situácie v ktorých sa môžu ocitnúť
-	mnohý chápu socializáciu ako celoživotný proces.
 11.	Etapy socializácie
-	sú 3 etapy = navzájom sa prelínajú, ale nekryjú sa celkom s biologickým vývojom človeka .
1. fáza socializácie a začínajúcej individualizácie - dieťa začína odlišovať seba od matky, tým sa začína táto fáza
-	v tomto období je jeho pozornosť zameraná len na I osobu /matku/
-	je to dôležité obdobie z hľadiska budúcnosti a zdôrazňuje sa to hlavne v posledných rokoch =
dieťa sa učí prežívať "seba" oddelene od matky, učí sa rytmizovať uspokojovanie hladu, nastupujú
:u prvé očakávania, matka musí dieťa naučiť odkladať uspokojovanie svojich potrieb, rytmizovať
ch, pretvárať, musí dieťa naučiť regulovať prejavy svojich potrieb
vzniká možnosť utvárať aktívny vzťah dieťaťa ako osoby k druhej osobe
v tomto období matka predstavuje pre dieťa nielen seba ale súčasne reprezentuje celú štruktúru rodiny, neskôr celej spoločnosti = je dôležitým článkom, ktorý, spája dieťa s okolím

 už v tomto štádiu dochádza k budovaniu základov pre osvojovanie si určitých vzorcov správania
 2.	Fáza Individualizácie a personalizácie - začína sa tak, že sa mení vzťah s matkou, do
popredia sa dostáva otec, prípadne ďalší členovia rodiny
-	začlenením do rodiny sa začína odlišovať pohlavie dieťaťa obliekaním, hračkami, je mu
vysvetľované, s kým sa má stotožniť
-	otázka pohlavnej identity je veľmi dôležitý moment socializácie
-	deti si začínajú uvedomovať, že sa musia správať podľa odlišných noriem /z hľadiska pohľ
rozdielností/ = tým nastupuje kontrola správania dieťaťa podľa noriem, ktoré si osvojilo = proces
individualizácie
-	táto fáza vrcholí tým, že dieťa začina seba samo kontrolovať či sa sprava podľa noriem
-	dieťa sa začína vzťahovať na seba ako na člena skupiny, ktorý uskutočňuje prostredníctvom
prijatej normy kontrolu správania
-	pokračovaním a prehlbovaním individualizácie je proces personalizácie
-	likvidácia pôvodnej primárnej väzby na matku je i likvidácia spoločných zážitkov
-	získava tým relatívnu voľnosť, oslobodzuje sa od existsnčnsj závislostí
-	súčastne sa objavuje druhá strana mince = SLOBODA = dieťa môže niekam ísť, má určité
 možností - ak dieťa herná pevné základy pre individualizáciu, stáva !sa preňho sloboda záťažou /stresom, prekážkou/ - musí sa na ňu cítiť pripravené, musí mať Istý pocit sebavedomia
-	je to zle prebiehajúca socializácia = ak nie je pripravené alebo sú zlé vonkajšie faktory, jedinec
sa vracia späť k primárnym väzbám a hľadá ochranu
-	 opačným extrémom je osamostatnenie dieťaťa = keď ostáva úplne sám bez pomoci á je
ponechané samé na seba
-	sú tu významné 3 momenty:
1. voľný pohyb
2 vie všetko vyjadriť - má slovnú zásobu, vie požiadať o veci, opýtať sa, pomenovať veci
 3.	kontakt s väčším počtom osôb - tým sa mu
rozširuje obzor
3. Enkulturácia /osvojovanie kultúry/ a societizácia /začleňovanie sa do spoločností/
-	 veľký význam školy = má niekoľko rovín - vstupuje do nového prostredia, musí sa adaptovať na
oficiálnu štruktúru školy = musí vedieť kam patrí /názov triedy/, má svoje miesto v triede, musí
rešpektovať učiteľa, riaditeľa
-	musí sa adaptovať na neoficiálnu štruktúru = na skupinu, do ktorej je zaradený, na celý systém
väzieb, noví žiaci, nové tváre
12. Starostlivosť o mládež a ochrana mládeže pred negatívnymi javmi
-	 starostlivosť o mládež - pomoc chudobným, opusteným a bezprizorným deťom a mládeži, ktorá
sa organizovala v spoločností od nepamäti /od r. 1900 vo väčšine vyspelých krajín má zákonnú
formu/
-	štát vystupuje ako pomocník mládežníckych organizácií a zväzov
-	 súčasťou zákonom kodifikovanej starostlivosti o mládež je právny nárok na výchovu a
vzdelávanie /pr. novelizovaný zákon SRN z r. 1997/
-	oieič si.cnt-cališvusíi o rniáciez:
-	
1.	sebauskutočňovanie a sebaučenie mládeže
2.	produktivita
3.	humánna sexualita
4.	sociabilita
5.	fantázia a spontánnosť, kreatívna

-	uvedené dele sa stávajú kritériom kvalitatívneho hodnotenia starostlivosti o mládež
-	 realizujú sa väčšinou pomocou dvoch časových aktivít, vrátane vzdelávacích, výchovou alebo
aspoň ovplyvňovaním rodičov, poradenstvom, aktualizáciou mládežníckych organizácií a
mládežníckej práce, riešením sociálnych problémov jednotlivcov í skupín mládeže, kreovanírn
sociálnej politiky štátu voči mládeži
-	ochrana detí a mládeže - opatrenia, ktoré majú chrániť detí a mládež pred negatívnymi vplyvmi
na ich vývoj v rodine /pr. pred zneužívaním a týraním/r na pracovisku /špeciálne opatrenia
ochrany práce mladistvých/, na verejnosti /pr. zákaz podávania alkoholu, ochrana pred
negatívnymi vplyvmi masmédií/
-	vo väčšine vyspelých štátov býva ochrana mládeže stanovená zákonom /osobitným alebo vo
viacerých zákonoch/
13.Charakterizujte subkultúru, alternatívnu kultúru a kontrakultúru mládeže,
-	SUBKULTÚRA - je súbor špecifických hodnôt a noriem, životný štýl, ktorý charakterizuje určitú
skupinu v širšom spoločenstve
-	subkultúra mládeže je subkultúra viazaná na spôsob správania mládeže, jej sklon k hodnotovým
preferenciám, akceptovaniu noriem, relatívne osobitný životný štýl, je tu existencia odlišnej životnej
filozofie, vytváranie špecifických kultúrnych vzorcov správania
-	vzorce správania - akýsi ustálený spôsob riešenia určitého problému alebo reakcií na určité
podnety = pojem zdôrazňuje, že konanie indivíduí nie Je ľubovolnou improvizáciou, ale že
rešpektuje, určité pravidelností a podlieha mechanizmu nápodoby/imitácie/.
-	osobitný význam nadobúda nápodoba neverbálneho správania.
-	Imitácia - vedomé alebo nevedomé opakovanie správania, ktoré jedinec pozoruje u iných ľudí a
ktoré pokladá za zodpovedajúce soc. role alebo statusu, ktorý obdivuje
-	 subkultúra je jav, keď sa určité hodnoty, normy a zvyky skupiny alebo súboru ľudí líšia od
hodnôt,, noriem a zvykov väčšiny príslušníkov tej - ktorej spoločností
-	členovia takýchto skupín sa častejšie stýkajú a komunikujú navzájom častejšie ako s ostatnými
členmi spoločností
-	 medzi viditeľné typy subkultúr patria tie, ktoré sa zakladajú na rasových, etnických a
náboženských rozdieloch
-	KONTRAKULTÚRA -jav, keď skupina alebo súbor ľudí akceptuje kultúrne hodnoty, normy a
zvyky, ktoré sú opačné v porovnaní s kultúrnymi hodnotami, normami a zvykmi akceptovanými
ostatnou časťou spoločnosti
-	kontrakultúry sa vedome snažia potlačiť určité hodnoty, normy a zvyky väčšiny /pr. kontrakultúry
= hippies/
-	ALTERNATÍVNA KULTÚRA -
-	
14.Komunikatívna kompetencia. Vysvetlite pojem.
-	znamená dokázať komunikovať v akejkoľvek situácii, ale pritom ostať sám sebou, neskíznuť pod
svoju úroveň
-	človek začína byť dospelým ak získa komunikatívne kompetencie (Haberrnas), nenechať sa
zmanipulovať hovoriť v „ja" - forme.
15.Charakterizujte súčasné postmoderné názory na mládež.
-	majú jedno spoločné - nazdávajú sa, že sme precenil! význam vedy v ľudskom živote = začali
sme priiiš veriť ľudskému rozumu, preto došlo k mnohým chybám
-	mnohi mladí ľudia skutočne reagujú odmietavo na jednostranne technický pokrok - hľadajú súlad
medzi sebou, prírodou a vesmírom
-odmietanie vedy
-	interpretatívna teória
-zaevastovali ste prírodu, medziľudské vzťahy aj spoločnosť
16.Vysvetlite pojem "individualizácia mládeže" a jeho súvislosti.
-	je charakterizovaná znakmi osobitného spôsobu života-, snahou jednotlivca o čoraz väčšie.
odlíšenie sa od ostatných a hľadanie identity svojho ja.
-	je procesom, ktorý súčasne do značnej miery podmieňuje vznik nezameniteľnej autentickosti a
neopakovateľnosti jednotlivca so svojím autonómnym správaním
-	 môže sa uskutočňovať iba na základe resp. ako dôsledok predchádzajúceho socializačného
procesu a na základe osvojovania si spoločenských hodnôt a noriem
-	je možný iba v spoločností a „voči spoločnosti"
-	v tomto procese je človek v plnom rozsahu odkázaný na ľudskú spoločnosť
-	 narastá počet tých zložiek nášho života, ktoré sú otvorené a závislé od nášho rozhodovania
jednotlivec sa stáva tvorcom svojho vlastného života
-	znakom života súčasnej mládeže sa stáva trend jej kultúrneho osamostatňovania a vytvárania
vlastných foriem života = rozvíja sa subkultúra mládeže
-	k procesu individualizácie osobitne prispieva takmer masový prístup k vyššiemu vzdelávaniu =
dlhšie časové obdobie zotrvávania v systéme vzdelávania, odklad ekonomickej aktivity = to vytvára
priaznivé podmienky na procesy sebanachádzania a sebarefiexie, ktoré takmer vždy vyúsťujú do
úsilia vymaniť sa z prostredia a pôvodu, z ktorého vzišli a so snahou o osobitnosť a
neopakovateľnosť, stane sa indivíduom v pravom slova zmysle
 17.Vysvetlite podstatu paradigmy symbolického interakcionalizmu z hľadiska osvojovania si sociálnej roly.
Sociálna rola - očakávané správanie
-	ľudia musia stále medzi sebou komunikovať
-	vychádza z toho, že nás nemusí zaujímať konflikt
-	základom je teória rolí = človek sa nespráva tak ako by chcel, ale tak ako si myslí, že sa od neho
očakáva
 -	nejde len n komunikáciu ale aj o interakciu /pr. niekto za mnou ide, počujem, kroky = to je symbol, zvuk krokov = pridám do kroku = on počuje symbol zrýchlenie = interakciou bolo to zrýchlenie/

-	predstaviteľ - MEAD
18.Charakterizujte mládež v "rizikovej" spoločnosti.
 1.	od triednej spoiočnosti k rizikovej
-	zanikajú postupne tradičné spoločenské tradície - hovoríme o postupe k individualizácie, ktorej je
subjekt vystavený, zaniká proletárska a meštianska mládež
2.	nástup rôznorodých a rozdielnych spôsobov života, životných štýlov, ktoré jestvujú súčastne
popri sebe
3.	 individualizácia mládeže	-   ";
4.	dezintegrácia mládeže
5.	strata istôt, zdôrazňuje individuálnosť
19.Helmut Schelsky a jeho Skeptická generácia.
-	mládež hľadá vo svete „všedný deň", pričom začína materiálne, aby získal istotu pre svoje konani
-	stáva sa nedôverčivá k frázam, slovám vôbec
20.Scharlote Bühlerová a mládež.
-	zdôrazňovala význam I.etapy socializácie
 21 .Uveďte aspoň troch predstaviteľov slovenskej sociológie mládeže (príp. Sociológie výchovy).
-	starší slovenskí autori = Chorá, Jurovský, Čečetka
-	mladší autori = Šuran, Sloboda, Ondrejkovič, Nezdobová -Tokárová, Macháček
22.Čo je to juventológia?
-	sústava vied o mládeži - často dochádza k zámene so sociológiou mládeže
-	rieši otázky vymedzenia mládeže ako sociálnej kategórie, jej špecifiká vnútorná štruktúrovanosť,
vzájomné vzťahy mládeže a spoločnosti. Vzťah k iným spoločenským skupinám organizáciám,
inštitúciám osobitne k výchovnovzdelávacím
23.Vysvetlite v čom spočíva politika voči mládeži a zákon o mládeži.
24.	 Vysvetlite prínos aspoň jedného z uvedených autorov pre sociológiu
mládeže: Charlota Búhlerová, P. Lazarsfeld, Samuel Eisenstadt, Erik
Eríkson, Helmut Schelsky, F. Tenbruck
25.	Charakterizujte deviáciu a kriminalitu mládeže.
24.	
c/ 50 roky- teds 
60 roky - mods, hippies
70 roky - punk, rockeri 
80 roky - Hip hop 
90 roky  - Hard core
Kontrakultúra- je jav, keď skupina ľudí akceptuje kultúrne hodnoty, normy a zvyky, ktoré sú opačné v porovnaní s kultúrnymi hodnotami, normami a zvykmi akceptovaným ostatnou časťou spoločnosti. Kontrakultúry sa vedome snažia potlačiť určité hodnoty, normy a zvyky väčšiny.
26. Helmut Schelsky, Erik Erikson a H. Tenbruck
a/ Helmut Schelsky - napísal Skeptická generácia, kde prišiel s teóriou, že mládež už nebude nikdy nikomu veriť, lebo mládež sa veľmi sklamala v Hitlerovi. V 60. rokoch sa mládež začala politicky angažovať.
 b/ Erik Erikson - základom je schopnosť potrieť sa na seba očami iných. Bol Švéd a prišiel s teóriou identity. Tvrdí, že človek S x za život mení svoju identitu. Každá zmena súvisí s krízou identity. Mladosť je vlastne ustavičné hľadanie.
c/ H. Tenbruck - nemám
20. Deviácia a delikvencia mládeže, otázky kontrakultúry
Delikvencia mládeže - v užšom slova zmysle rozumieme kriminalitu, t. j. porušovanie trestného zákona. Predstavuje osobitne naliehavý a stále otvorený problém. Ide o páchanie trestných činov. 
Deviácia - predstavuje podtriedu sociálneho správania a súčasne termín na označenie odchýlky od očakávaného správania, ktoré predpisuje sociálna norma, platná v určitej spoločnosti, skupine. Centrálnym pojmom teórií sociálnej deviácie je pojem správanie. 
Kontrakultúra -je jav, keď skupina ľudí akceptuje kultúrne hodnoty, normy a zvyky, ktoré sú opačné v porovnaní s kultúrnymi hodnotami, normami a zvykmi akceptovaným ostatnou časťou spoločnosti. Kontrakultúry sa vedome snažia potlačiť určité hodnoty, normy a zvyky väčšiny.
13. Etapy socializácie - sú tri:
a/ Fáza socializácie a začínajúcej individualizácie - začína sa tým, že dieťa odlišuje seba od matky. V tomto štádiu si dieťa buduje základy pre osvojovanie si určitých vzorcov správania. Matka pre dieťa predstavuje nielen seba, ale i celú štruktkúru rodiny, neskôr i spoločnosti.

-	 vplyv trvalých a stálych skupín silný (prešli rôznymi fázami vývoja a mali
možnosť si overiť, sformulovať a prijať osvedčené normy a zásady,
-	 v krátkodobých skupinách sa skupina formuje v priebehu činnosti, čim je
väčšia možnosť konfrontácie, hľadaní a kryštalizácie vzťahov medzi členmi.
 RODINA A ŠKOLA platí pre otázku č. 28. Sociológia rodiny, školy . Deviácia a delikvencia mládeže, otázky kontrakultúry
Deviácia - všeobecne úchylka, odklon, vybočenie. Spôsob konania, ktoré nie je v súlade so
všeobecne prijatými normami a hodnotami konkrétnej spoločnosti.
Sociálna deviácia -je odchýlka od očakávaného   a inštirucionalizovaného správania, ktoré
predpisuje     sociálna  norma,   platná  v určitej   spoločnosti,   skupine,   sociálnom  útvare.
Centrálnym pojmom teórií sociálnej deviácie sa preto stáva správanie.
Delikvencia mládeže - poruchy správania: klamanie, krádeže, záškoláctvo, úteky z domu,
asociálne správanie, agresivita, vandalizmus, drogová závislosť
delikvencia - porušujú sa právne a mravné normy spoločnosti
Príčiny porúch: výchovné, psychické a spoločenské /sociálne/
Kriminalita mládeže - právnický súhrn trestnej  činnosti mládeže za určité obdobie,
zločinnosť mládeže. Osobitne znepokojujúci je celosvetový' nárast kriminality mládeže, ale
i nižších vekových kategórií, podľa právnych poriadkov väčšiny štátov sveta doposiaľ bez
trestnoprávnej zodpovednosti.
Kontrakultúra - Subkultúra chápaná ako výsledok konfliktu jednej alebo viacerých skupín
s globálnou spoločnosťou, resp. s oficiálnou spoločnosťou a dominantnou kultúrou. Je veľmi
blízka svojimi znakmi subkultúre, prakticky z nej vyrastá, ale obe možno analyticky prísne
rozlišovať a oddeliť. Jestvuje i možnosť prerastania subkultúry do kontrakultúry a naopak.

22
. Hodnoty a hodnotové orientácie v sociológii výchovy mládeže

Žiadna iná činnosť ako výchovná nie je tak bezprostredne spojená s hodnotením. Hodnota:
-	je predstava o tom, čo je žiadúce a tá sa hierarchizuje, aktualizuje a môže sa meniť
motivuje naše správanie, je súčasťou našich postojov a predstavuje sa v našom konaní
 keď sa na hodnote dohodneme, stáva sa normou (ktorá je krytá sankciou) a môže byť formálna a neformálna Hodnotová orientácia:
-	je tendencia osobnosti k určitým (hodnotovým) postojom
hodnoty predstavujú to čo je žiadúce
chápeme ich ako zvláštny druh kvalít, ktoré nadobúdajú hodnotu iba vo vzťahu ku kvalitám objektu
-	môžu znamenať motiváciu konania, alebo pripravenosť pre určitý druh konania
alebo môže byť vyjadrením zámernej aktivity
Hodnotový subjekt:
-	je človek, ktorý je vždy a všade relatívne samostatnou štruktúrou t.j.  že
spoločenské i materiálne prostredie ho síce významnou mierou ovplyvňuje, ale
čoraz viac nadobúda väčšiu samostatnosť práve aktívny subjekt v boji proti
tomu, čo je, čo musí byť a proti vlastnej determinovanosti, a teda za to, čo
podľa predstáv človeka má byť.