OBČIANSKE PRÁVO

I.	z hľadiska súkromného práva

Patrí do súkromného práva spolu s obchodným, rodinným, pracovným a medzinárodným právom súkromným – subjekty si tu môžu svojou vôľou zakladať navzájom vzťahy, z kt. plynú práva a povinnosti. Občianske právo je tzv. všeobecné súkromné právo, toto postavenie  je dané postavením OZ, kt. je lex generalis k ostatným častiam súkromného práva: 
-	medzinárodné právo súkromné – to zachytáva rôzne úpravy →
smernice EÚ, slúžia na to, aby ich štát transformoval do svojich predpisov; za to nariadenia sú priamo súčasťou právneho poriadku, je ich tu viac ako smerníc
-	tiež úzke väzby sú medzi OZ a OBZ – napr. úpravy záväzkového práva (zmluvy podľa OZ a podľa OBZ)
-	rodinné právo, všetci sú tu upravení, každý pochádza z rodiny, tu sa používa OZ, najmä v oblasti vlastníckeho práva (manželské spoluvlastníctvo – dnes je už prekonaný inštitút, čaká sa na jeho vyradenie)
-	zákonník práce, v oblasti PP sa niekedy vôbec nemohol použiť OZ, dnes to už je možné
→ OZ je lex generalis, upravuje vzťahy, kt. tieto ostané kodexy súkromného práva neupravujú – teda ak nie je niečo v danom právnom odvetví priamo upravené v jeho predpisoch, postupuje sa vždy k OZ
II.	z hľadiska verejného práva
Verejné právo, tu patrí: ústavné, správne, trestné, finančné a daňové právo. Občianske právo procesné je súčasťou verejného práva, je tu určený postup súdneho konania (TP a OSP), Občiansky súdny poriadok rieši aj proces RP,PP, MPS, OP okrem OB.
-	súvislosti správneho práva a OP – sú dané najmä tým, že pokiaľ ide o nadobúdanie vlast. práva k nehnuteľnostiam, je potrebný aj súhlas správneho orgánu (z.č. 162/1995 o katastri nehnuteľností – predpis správneho práva s dôsledkami pre občianske právo)
-	finančné a daňové právo – všetko sa týka peňazí, najmä z pohľadu daňového práva je dôležitá súvislosť s OP

PREDMET A POJEM

Typickým predmetom úpravy sú majetkové vzťahy (ako aj napr. OBZ, ale rodinné právo už ide do vzťahov rod. príslušníkov), osobné (česť – nie je možné oddeliť od osobnosti)  a osobnostné (fotka – je može oddeliť od osobnosti). Ďalší znak – subjekty majú rovné postavenie, ani jeden nemôže druhému nič nanútiť, každý má slobodnú voľbu. 
-	dôležitý je fakt, že OP upravuje tieto vzťahy ak ich neupravuje iný právny predpis (napr. OBZ) – vyplýva to z postavenia OZ ako lex generalis
Fyzická osoba – človek, právnická osoba – rôznorodé subjekty (aj podľa OBZ, Zákona o združovaní občanov a pod. – to sú verejnoprávne, súkromnoprávne inštitúcie) → tieto sú subjekty OP. Vzťahy vznikajú za účelom uspokojovania potrieb, ochrany osobnosti a majektu. Z.č. 514/2001 – zodpovednosť štátu za výkon verejnej moci – v niektorých prípadoch vystupuje aj štát ako subjekt.

SYSTÉM OBČIANSKEHO PRÁVA

Rozlišujeme 5 častí:
I.	všeobecná časť – je to základ súkromného práva, aj pre všetky ostatné odvetvia
II.	vecné práva – hlavne vlastnícke právo, podielové spoluvlastníctvo (tiež aj bezpodielove manželské), vecné práva k cudzej veci 
III.	záväzkové právo – tu je veľa predpisov týkajúcich sa nehnuteľostí, aj iné právne predpisy (nie len z OZ)
IV.	dedičské právo – tu sú tiež ďalšie predpisy (napr. OSP, Zákon o notároch)
V.	právo nehmotných statkov – know-how, právo duševného vlastníctva (tak isto množstvo predpisov)
OBČIANSKY ZÁKONNÍK
Základný predpis OP a SP. lex generalis – ak osobitné predpisy neobsahujú potrebnú úpravu, použie sa OZ. Bol viackrát novelizovaný, pôvodný je z.č. 40/1964 , novelizácia, kt. ho kompletne zmenila je z.č. 509/1991.
o	štatutárny orgán – pomenovanie pre toho, kto je oprávnený za právnickú osobu konať (Akciová spoločnosť – predstavenstvo, Nadácia – správca, s.r.o. – konateľ). 

Má časti:
1.	všeobecná časť – je zhodná s prvou časťou OP
2.	vecná práva – množstvo ďalších predpisov
3.	-
4.	-
5.	-
6.	zodpovednosť za škodu a bezdôvodné obohatenie
7.	dedičské právo
8.	záväzkové právo – všeobecná časť, zmluvné typy
9.	záverečné a prechodné ustanovenia

Normy OP – dôležité je delenie noriem na kogentné a dispozitívne, je to veľmi praktické aj v oblasti súkromného práva – dispozitívne normy ponúkajú možnosť zmeniť ustanovenia a dohodnúť sa. V OZ nie je presne vymedzené, kt. sú kogentné a dispozitívne ustanovenia (naopak v OBZ sú presne vymedzené). 
→ §2 ods. 3 OZ – subjekty právnych vzťahov si môžu dohodnúť vlastné podmienky týchto vzťahov, ak nie určené inak – napr. dedenie/zápis do katastra nehnuteľností
Právne predpisy k OZ:
1)	vykonávacie predpisy – napr. nariadenia vlády č. 87/1995
2)	doplňujúce predpisy – je ich tiež celý rad
3)	súvisiace predpisy – napr. notársky poriadok (dedičské právo)

Pôsobnosť OZ – či na daný právny problém je možné túto normu aplikovať; napr. jedna právna udalosť vyvolá niekoľko právnych následkov (nábura opitý vodič so služobným autom do domu, kt. zobral bez upovedomenia nadriadeného – trestnoprávna, občianskoprávna a pracovnoprávna zodpovednosť). 
Preto je dôležité rozlišovať pôsobnosť normy:
a)	priestorová – na akom území platí zákonník (jednoznačne na území SR – nezáleží na občianstve účastníkov právnych vzťahov)
b)	vecná – čo je predmetom právneho vzťahu
c)	osobná – na aké subjekty sa vzťahuje
d)	časová – odkedy možno danú normu aplikovať; treba rozlišovať intertemporálne ustanovenia a retroaktivita tiež nie je prípustná

Výklad noriem občianskeho práva – je dôležité objasniť si či je možné dané ustanovenie vyložiť doslovne, zužujúco alebo rozširujúco – či je možné daný vzťah zahrnúť pod danú normu. 
Najčastejší je rozširujúci výklad – zužujúci výklad je menej častý (napr. §704 – ohľadom manželstva, konkrétne manželského nájmu). Tiež trebarozlišovať autentický (napr. dôvodové správy), súdny výklad (Zbierka súdnych rozhodnutí a stanovísk Najvyššieho súdu a súdov SR) – ten je dôležitý z niekoľkých hľadísk, pri rozhodnutí je uvedená tzv. právna veta – všeobecné stanovisko, ku kt. súd dospel pri prejednaní kauzy, je však natoľko dôležitý, že je záväzný pri ďalšom rozhodovaní, ak sa týkajú tej istej spornej veci – preto je dobré si naštudovať judikáty – sú to buď len čísla (R15), čísla a právne vety, ale aj popis celého procesu v Z.z.;nekonkrétne popisy sú ďalej upravené v súdnych kolégiách (pr. známeho judikátu – nárok na výhru počas trvania manželstva bez ohľadu na to, kto zaplatil výherný los). 
PRÁVNE SKUTOČNOSTI
Skutočnosti, s kt. právo viaže právne následky:
	PRÁVNA SKUTOČNOSŤ ↓
		PRÁVNY VZŤAH ↓(vznik, zmena a zánik)
			PRÁVA A POVINNOSTI↓(vznik, zmena a zánik)
-	zánik právneho vzťahu nemusí mať za následok zánik práv alebo povinností
Delenie podľa závislosti na ľudskej vôli:
a)	subjektívne - závislé
-	najrozšírenejšou právnou skutočnosťou je právny úkon, vzniká v dôsledku prejavu vôle subjektov

Právny úkon:
1.	jednostranný (závet)
2.	dvojstranný (zmluva, najčastejšie)
3.	viacstranný (zmluva o združení)

-	ďalej to môže byť protiprávny úkon – zodpovednosť za škodu, bezdôvodné obohatenie, vady a porušenie povinnosti plniť včas (za omeškanie)
-	ďalej to sú konštitutívne rozhodnutia súdov a vytvorenie diela (nevyžaduje sa spôsobilosť na právne úkony – preto sa nezaraďuje medzi právne úkony)
b)	objektívne – nezávislé
-	najčastejšie právne udalosti
-	často súvisia so subjektívnymi, napr. ak blesk zapáli chatu a zhorí, nemusí to byť právna udalosť – je to pohroma, ak napr. nie je uzavretá poistná zmluva
-	dôležitá udalosť je plynutie času (lehoty)
Právne skutočnosti rozlišuje tiež:
a)	jednoduché – stačí jedna na nástup PP (darovanie hnuteľností – darovacia zmluva)
b)	zložené – je ich potrebných viac (darovanie nehnuteľonosti – darovacia zmluva a zápis do katastra)
-	právna fikcia – je len jedna v OZ §36 ods. 3

PRÁVNE ÚKONY
Podľa §34 OZ právny úkon je prejav vôle smerujúci najmä k vzniku, zmene a zániku a práv a povinností, ku kt. tieto úkony smerujú – aby bol platný a vyhovoval predpisom, musí spĺňať určité náležitosti:
1.	náležitosť osoby – či ten, kto robí prejav vôle, je spôsobilý (spôsobilosť na PÚ fyzických osôb, právnické osoby – sú to fyzické osoby predstavujúce štatutárne orgány) – po 18 r. má fyzická osoba plnú spôsobilosť na PÚ, alebo starší ako 16 r. v manželskom zväzku so súhlasom súdu
-	avšak aj maloletí môžu uskutočňovať niektoré právne úkony, kt. sú primerané rozumovej vybavenosti ich veku; napr. kúpopredajné zmluvy, kt. predpetom sú veci, kt. sú im primerané 
-	ale osoba môže byť pozbavená spôsobilosti súdom a to:
a.	negatívne – vymedzia sa úkony, kt. nemôže robiť
b.	pozitívne – všetky úkony
2.	náležitosť vôle – zákon vyžaduje aby vôľa bola:
a.	skutočná (daná) – ak  nie je vôle, nie je úkon (nulitný právny úkon) → absolútna neplatnosť
-	jedná sa o prejav, napr. ak by niekto niekto viedol ruku iného pri podpise násilím – vôľe tu nie je daná
b.	slobodná – bez rušivých a ovplyvňujúcich aspektov; je to buď fyzické donútenie alebo bezprávna vyhrážka (psychické), tiež ak je to v tiesni
-	napr. „podpíš, inak ťa zabijem!“ – vôľa tu neni slobodná, ale naopak daná je
c.	vážna – teda mieni vyvolať dané právne následky
d.	bezvadná (neomylná) – tu vystupuje omyl, rozoznávame:
a.	vnútorný – vytváranie určitej vnútornej predstavy, kt. je mylná (zámena kože s nejakým iným tovarom) 
b.	vonkajší – v prejave vôle
-	omyl v pohnútke nerobí právny úkon relatívne neplatný
a.	podstatný – to je najmä:
i.	v predmete
ii.	v akosti
iii.	v osobe 
iv.	v podstate právneho úkonu
b.	nepodstatný – rôzne iné
-	len s podstatným omylom sú spojené právne následky
Tohto sa týka aj lesť – čo je úmyselne vyvolaný omyl.
-	vôla je istý zámer – skladá sa z motívu a pohnútky (môžu byť v rôznom poradí a väzbe)
3.	náležitosti prejavu – právny úkon má byť:
a.	určitý – nie je možné zistiť obsah právneho úkonu a nie je možné nedostatky odstrániť ani výkladom vôle, ani ustanoveniami zákona
b.	zrozumiteľný – nezrozumiteľný je ak nemožno ostrániť nedostatky ani výkladom pomocou vôle účastníkov – nie je možné zistiť čo saním malo vyjadriť
i.	relatívna (subjektívna) – len voči účastníkovi
ii.	absolútna (objektívna) – voči každému (nikto mu neporozumie)
-	aj keď je právny úkon neurčitý alebo nezrozumiteľný, je neplatný
4.	náležitosť pomeru vôle a prejavu – vôľa a jej prejav musia byť v súlade, inak ide o absolútne neplatný právny úkon; nezhoda vôle a prejavu je:
a.	vedomá – simulácia 
b.	nevedomá – vzniká v dôsledku omylu v prejave
5.	náležitosti predmetu – predmet musí byť možný a dovolený; nemožný úkon je neplatný, ale treba rozlišovať medzi:
a.	počiatočná nemožnosť - neplatnosť
b.	následná nemožnosť – tu nejde o neplatnosť, ale o zánik záväzku
Obsah právnych úkonov – sú to zložky:
1)	podstatné – bez nich nie je platný (kúporedaj – cena, nemusí byť presne, alel aj napr. vo vzorci a pod.)
2)	prirodzené – nie sú nevyhnutné a bežne sa vyskytujú
3)	náležité – vyskytujú sa pomenej, to sú najmä:
a.	podmienka – budúca neistá skutočnosť, musí byť tiež možná (na nemožnú podmienku sa neprihliada) a dovolená (v súlade so zákonom a mravmi)
b.	uloženie času – to je na rozdiel od podmienky budúca istá skutočnosť

Typy právnych úkonov – sú dva:
a)	typické (pomenované) – sú priamo obsiahnuté v OZ
b)	atypické (nepomenované) – nemá ekvivalent v zákone
-	zmiešané zmluvy – obsahuje prvky viacerých zmlúv
Druhy právnych úkonov:
1)	jednostranné, dvojstranné a viacstranné; treba od nich odlišovať x-subjektné zmluvy (nejedná sa o strany)
2)	formálne – vyžadujú formu (najmä písomná, z hľadiska väčšej právnej istoty, napr. pri prevode nehnuteľností, môže byť jednoduchá a sprísnená – tá je na základe notárskej zápisnice); a bezformálne
3)	adresované – napr. závet; a neadresované – nemusí dôjsť do sféry poznania druhého účastníka
4)	odplatné a bezodplatné
5)	vôľové a reálne  
6)	inter vivos a mortis causa
7)	kauzálne a abstraktné
Zmluvy – je to právny úkon, kt. vzniká na základe dvoch vzájomných a obsahovo zhodných prejavov vôle účastníkov; v podstate ide o dva jednostranné úkony:
i.	offereta – prejav jednej strany dostatočne určitý, adresovaný jednej alebo viacerým konrétne určeným osobám a vyplýva z neho vôľa navrhovateľa byť týmto návrhom viazaný v prípade jeho prijatia
a.	platnosť a účinnosť zmluvy – je platná momentom uzavretia (ak je perfektný právny úkon); účinnosť – vyvolanie právnych následkov dohodnutých v zmluve na základe ďalšej právnej skutočnosti, kt. má nastať na základne určitého dojednania v zmluve, alebo zákonom predpokladanej skutočnosti (stačí ak sa oferta dostane do sféry vplyvu akceptanta)
-	v tejto súvislosti je §47 OZ je zbytočný – obsolentná právna norma
-	zrušenie návrhu na uzavretie zmluvy:
a.	zrušenie – najneskôr kým príde návrh na uzavretie zmluvy, ale zvyčajne skôr
b.	odvolanie návrhu – ak v lehote na rozmyslenie je odvolaný
c.	neodvolateľnosť – nie je môžné, ak je v ňom vyjadrená neodvolateľnosť
d.	zánik – neprijatie v lehote, resp. márne uplynutie lehoty; pri ústnom návrhu, ak nie je odpoveď okamžite, alebo ak sa adresát vyjadrí, že neprijíma 
-	ak napr. sú zmeny alebo doplnky v zmluve – to už je akoby nový návrh
-	inak aj uplynutím primeranej doby, ak nebola stanovená
ii.	acceptatio – musí byť uskutočnené oprávnenou osobou, včas, bez výhrad, doplnkov, zmien
-	každá zmluva je konsenzuálná, konsenzus je akoby ďalší nevyhnutný prvok zmlúv

Platnosť a neplatnosť právneho úkonu (zmluvy) – veľmi dôležité pre celé súkromné právo; dôsledky:
1)	absolútna - pôsobí voči všetkým, prihliada sa ex offo a pôsobí ex tunc
2)	relatívna – (v §40a – taxatívne vymedzné) súd neprihliada ex effo a účinky má ex nunc
-	novelizácia OZ od 1. novembra ohľadom ochrany spotrebiteľa (§43a)
-	tiež bol novelizovaný aj zákon o ochrane spotrebiteľa (z.č. 250/2007) a OSP
Spotrebiteľská zmluva:
a.	úzke poňatie – tá zmluva, u kt. spot. nemá možnosť ovplyvniť obsah zmluvy (podpísať/nepodpísať)
-	treba tu rozlišovať neprimerané podmienky – tieto zmluvy ich nesmú obsahovať
b.	širšie ponímanie – akákoľvek zmluva medzi spotrebiteľom a dodávateľom, aj taká, kde mal možnosť ovplyvniť obsah zmluvy
Právo na ochranu má pri obidvoch zmluvách.
-	neprimerané podmienky platia z OZ aj pre spotrebiteľské zmluvy na základe OBZ, ale tu sa jedná len o prvok neprimeraných podmienok – inak sú medzi takýmito zmluvamu rozdiely; napr. premlčanie je podľa OZ 3 roky, podľa OBZ 4 roky
-	tak isto sú rozne rozpory medzi zák. na ochranu spot. a ochranou spot. vyplývajúcou z OZ
OBČIANSKOPRÁVNE VZŤAHY
Tie právne vzťahy, kt. sú upravované normami občianskeho práva; je ich veľmi veľa (vlastníctvo bytov).
OP upravuje subjektívne práva: 
1.	absolútne (erga omnes) – vlastnícke právo, autorské právo
-	môže sa okriesiť na relatívne sub. právo, avšak ochrana voči všetkým ostáva zachovaná (vlastníctvo → nájom)
-	pri narušení vlastníctva nastáva nový právny vzťah – záväzkový, aj v rámci relatívneho subjektívneho práva (poškodenie prenajatej veci)
2.	relatívne – tieto práva si väčšinou korešpondujú (P ↔ P); najmenej dvojsubjektné
Ďalej sú to práva:
1)	majetkové 
2)	osobné 
3)	osobnostné  

Prvky právnych vzťahov OP:
1.	subjekt:
a.	fyzická osoba – patria k základným subjektom, vo väčšine PV (nezáleží na občianstve); tu sa rozlišuje spôsobilosť:
i.	na PP – bez prejavu vôle sa mu priznávajú (narodenie – smrť + dedičské práva nascitura)
-	vyhlásiť za mŕtveho môže súd zistením smrti osoby (preukáže sa smrť) alebo na zák. veľkej pravdepodobnosti, kvôli dlhodobej nezvestnosti
ii.	na PÚ – hovorí kto a na aké úkony je spôsobilý (teda vykonať prejav vôle s právnymi náležitosťami); plná spôsobilosť sa dovršuje plnoletosťou, resp. uzavretím manželstva od 16 r.; ale aj maloletí môžu vykonávať právne úkony (§9 OZ) podľa rozumovej a vôľovej vyspelosti ich veku
-	napr. občania od 15 r. môžu spísať závet vo forme notárskej zápisnice
Osoba môže mať obmedzenú spôsobilosť na PÚ alebo aj úplne pozbavená spôsobilosti – najmä z dôvodu duševnej poruchy, je to uvedené v OP.
b.	právnická osoba – akékoľvek PO, kt. vznikajú akýmkoľvek predpisom; OZ upravuje len úzky počet subjektov PO – typickou úpravou OZ je združenie PO, niekedy boli aj nadácie, dnes už majú osobitný predpis; subjektom občianskoprávnych vzťahov sú jednak súkromnoprávne aj verejnoprávne inštitúcie
Vznik – listina (viacero subjektov), zmluva (jeden subjekt)
Zánik právnických osôb - §20a, ods. 4 – ustanovenia OBZ sa použijú aj na likvidáciu inej PO, ak nie je ustanovené niečo iné – OZ tu odkazuje na OBZ.
Pri identifikácií je potrebné napísať IČO, je to najdôležitejší faktor, kt. nemôžno zmeniť, inak sa už jedná o iný subjekt.
c.	štát (špecifický subjekt)
2.	predmet:
a.	priamy:
i.	dare
ii.	facere
iii.	non facere
iv.	pati
b.	nepriamy – to ohľadne čoho sa konanie realizuje; sú to:
i.	veci
ii.	práva – musí byť spôsobilé, najčastejšie je to pohľadávka (právo, kt. možno disponovať, možno ju odkúpiť, postúpiť a pod.)
iii.	iné majetkové hodnoty – cenné papiere, podiel v obchodnej spol., ochranné známky, autorské diela (predmety duševného vlastníctva); typickým prvkom, kt. nemá úpravu a spadá sem je know-how
Veci – delíme na:
1)	hnuteľné – jednoduchšie a nehnuteľné – pozemky a stavby spojené pevným základom so zemou, ak sú predmetom úkonov, je dôležité vykonať úkon v písomnej forme
2)	zúžitokovateľné - napr. pôžička a nezúžitkovaľné – tu sa vracia tá istá vec 
3)	deliteľné – napr. pozemok a nedeliteľné
4)	hlavná vec – môže byť predmetom PV samostane, súčasť veci – to čo možno nemožno oddeliť od hl. veci (koleso bicykla) a príslušentvo – tu je príslušentvo (§121 OZ):
a.	 veci – tu platí:
i.	tvorené z dvoch vecí – hlavná a príslušentvo
ii.	obe patria vlastníkovi 
iii.	druhú vec určil vlastník na trvalé užívanie s hlavnou vecou 
-	napr. 5. koleso v aute, záhodová misa a pod.; treba presne vymedziť čo je príslušentvo – je to v podstate všetko čo sa dá „odmontovať“
b.	pohľadávky 
c.	bytu 
3.	obsah – sú to PP subjektov absolútnych alebo relatívnych PV, kt. nadobúdajú rôznym spôsobom:
a.	vlastným prejavom vôle (často aj sankcie)
b.	rozhodnutím súdu
c.	ex lege (najmä pri záväzkoch)
Ochrana osobnosti – hovoríme vždy o fyzickej osobe, právnické osoby majú stručnú úpravu (meno a dobrá povesť – §19b). Právnická osoba má názov – obchodné meno, špecifický názov, kt. právnická osoba získava ako špecifický subjekt podnikania podľa OBZ; dobrá povesť je daná pre akýkoľvek subjekt, nie len podnikateľský, podľa OZ.
Nie len predpisy OP sa týkajú ochrany osobnosti (aj iné zákony), verejno- aj súkromnoprávne normy – ochrana občianskoprávna alebo autorskopráva.
Oprávnené zásahy: na futbalovom zápase, priemyselné kamery, zásah na objasnenie trestného činu.
Ochrana z hľadiska zásahu fyzického do tela občana – medicínske právo, z. č. 576/2004; informovaný súhlas – pacient vie čo sa mu bude robiť. 
Ochran cit a dôstojnosti súvisí úzko s mediálnym právom, tu exituje náhrada nemajetkovej ujmy v peniazoch, nie škody.
-	z.č. 167/2008 – zák. o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve (tlačový zákon)
-	z. č. 308/2004 – zák. o vysielaní o retranzmisii (vysielací zákon)

Nie sú zosúladené, zakotvujú právo na opravu, odpoveď a dodatočné oznámenie, tu to platí aj pre právnické osoby. 

Zastúpenie – §22 – 30b, určitý subjekt nemôže alebo nechce sám za seba konať, jeho obsahom je sumár práv a povinností medzi zástupcom a zastúpeným. V našom právnom poriadku rozlišujeme priame a nepriame zastúpenie, nepriame je len výnimočne – zmluva o obstaraní predaja, napr. aj nehnuteľnosti (má prvky nepriameho zastúpenia) – je upravená v zmluvách v OZ.
1.	priame – nie je potrebný úkon na Z, V a Z práv a povinností splnomocnenca
2.	nepriame – je potrebný ešte ďalši úkon, typickým príkladom je komisionárksa zmluva (§577) z OBZ
-	zastúpenie  je odvodené od spôsobilosti na PÚ, ak zástupca nemá spôsobilosť kúpiť dom, tak to nemôže uskutočniť ani splnomocnene
-	§22 ods. 2 – zastúpenie je pre celú oblasť súkromného práva čerpané z OZ
-	korešponcia práv a povinností – či je zastúpenie povinnosťou alebo oprávneným
-	R12/2006 – ani zastúpenie jedného dediča druhým dedičom nie vylúčené, ale môže nastať kolízia záujmov
Prokúra je špecifická forma, prokurista je opravnený konať v mene podnikateľa od moment zápisu do prokúry, je oprávnená na všetky úkony v rámci podniku, disponovať s nehnuteľnosťami, len ak je to výslovne v prokúre.

Zákonné zastúpenie:
1.	v užšom slova zmysle – ex lege, spoločné zastupovacie právo manželov, spoločný nájom bytu, zastúpenie detí rodičmi, alebo osvojenec a osvojiteľ
2.	v širšom slova zmysle – na základe rozhodnutia súdu, dohody o plnomocenstve, plnej moci
§20 ods. 2 – oprávnenie vykonávať právne úkony za právnickú osoby, ak je to obvyklé pre ich pracovné zaradenie
Zastupovanie na základe rozhodnutia súdu – napr. ak osoby nie sú spôsobilé na PÚ, na ochranu verejného záujmu, stret zákonných zástupcov a zastúpených a iné kolízie záujmov, poručníctvo a pod.
Zmluvné zastúpenie: 
Zmluva o zastúpení má osobitné postavenie, obsahuje aj rôzne materiálne podmienky, za kt. sa má vykonávať zastúpenie. 

Dohoda o plnej moci (písomná forma ak splnomocený úkon má byť v písomnej forme alebo všeobecného plnomocenstva), plnomocenstvo – rozlišovanie je rýdzo teoretické.
Zástupca by mal vždy konať osobne, ďalšieho zástupcu si môže ustanoviť len ak to je dané, práva a povinnosti zastúpenému vznikajú z ďalších pránvyh úkonov.
§31 ods. 4 – na dva alebo viac pravných ukonov, treba písomné splnomocnenie
§32 ods. 1 – ak niekto nekoná v mene niekoho iné platí, že koná vo vlastnom mene
§33 – ak má účastník viacero zástupcov, doručuje sa tomu, kt. má oprávnenie – ak to nie je dané, tak sa môže doručovať ktorémukoľvek
Povinné zmluvné zaśtúpenie – pri konaní pred Ústavným súdom
Prekročenie plnej moci – len ak je schválená (§33).
§33a ods. 2 – môže platiť aj pre prípad smrti

Niektoré novelizácie súkromného práva

Právo duševného vlastníctva
-	slabá úprava „know-how“ v našich podmienkach
-	málo dobrých zmlúv o ochrane, tá nie zakotvená napr. v príručke o postupe, tá samotná príručka nechráni výrobný postup
-	novelizoval sa takto OSP
Ďalšie novely občianskeho práva:
1.	elektorinická komunikácia stále napreduje, preto nastala úprava, existuje zákon č. 215/2002 Z.z. o elektoronickom podpise – upravuje dva druhy podpisov:
a.	zaručený – je nespochybniteľný
b.	iný
→ novela č. 214/2008 – do §40 OZ sa vložil ods. 5 – zaručený elektorickýpodpisa a časová pečiatka už nevyžadujú overenie podpisu.
Nie je to jednoduchá a ani lacná záležitosť. 
2.	od 1.11. tohto roku je ďalšia novela č. 379/2008 (priamo OZ) spolu aj zákon o ochrane spotrebiteľa – sú zamerané na ochranu spotrebiteľa, tu nastala aj novelizácia OSP (rozsiahla novela od 15.10.), aj tam sa tá problematika novelizovala
Spotrebiteľská zmluva – označenie pre druh zmlúv, ale pojem je dosť spochybnený, pretože sa používa vo viacerých prípadoch, a bol už 3x zmenený; §52 a jeho vymedzenie nie je v poriadku a ďalej §53 ďalej spomína nepriateľné podmienky – tá sa týka len tých zmlúv, kde spotrebiteľ nemá môžnosť zmeny obsahu (napr. o dodávke plynu, pripojenia a pod. – vyplýva tam možnosť podpisu a nepodpisu), úplný chaos prináša §612, preto by sa zišlo rozlišovať medzi:
a.	spotrebiteľská zmluva v užšom slova zmylse – nie je možné ovplyvňovať obsah
b.	spotrebiteľská zmluva v širšom slova zmysle – každá zmluva uzatváraná medzi spotrebiteľom a dodávateľom
Spotrebiteľská zmluva aj podľa OBZ, zmluvy v užšom slova zmysle, aj na ňu sa vzťahuje úprava §53; zákon o ochrane spotrebiteľa to výslovne stanovuje. 
Ďalší problém je §52 ods. 4, kde je uvedené, že spotrebiteľom je len fyzická osoba, to je sporné, pretože aj právnická osoba môže byť spotrebiteľov v OP vzťahu; táto úprava sa preto vzťahuje len pre §53 → neprijateľné podmienky prináleží len fyzickej osobe, je to len jeden spôsob ochrany, sú tu aj ďalšie inštitúty – tie by sme aplikovali na zmluvy v širšom slova zmysle, teda aj pre právnické osoby. 
-	ak sa uplatňuje ochrana spotrebiteľa okrem neprijateľnej podmienky, tak sa rozlišuje OP a OBP úprava týchto zmlúv
-	táto duálna úprava prináša zmätok, zbytočná komplikácia
Novelizovaný zákon o ochrane spotrebiteľa (zák. č. 250/2007 Z.z.) neuvádza, že spotrebiteľom je len fyzciká osoba, tak by potom poprel právo uzatvárať spot. zmluvy pre právnické osoby. 
-	neprijateľná podmienka – vymedzenie nie je správne, sú to vlastne dojednania, za tie sa nepovažujú dohodnuté dojednania v rámci zmluvnej voľnosti 
-	v §53 sa mení ods. 6 – nová uprava, kt. postihuje ďalšie zmluvné vzťahy, kt. nie sú pravané v:
o	 zákone č. 258/2001 Z.z. o spotrebiteľských úveroch – tento zákon sa nevzťahuje na akékoľvek zmluvy medzi spot. a dodávateľom, predmetom kt. je poskytovanie fin. prostriedkov – existuje teda ďaleko viac zmluvných vzťahov, kt. zákon nereguluje (napr. spot. úvery v rozmedzí 200 až 20 000 eur nespadajú sem, ale do ods. 6)
-	§53 sa doplnil ods. 7 – ak sa chce zabezpečiť záväzok zo spot. zmluvy, nedá sa zabezpečiť prevodom zabezpečovacích práv – napr. sa dom nestal predmetom záložného práva, ale predmetom zabezpečovacieho práva – teda ak nieto nezaplatil, veriteľ sa stal majiteľom domu; to bola nehorázna úprava → priznalo sa právo brániť, ako zabezpečovacie konanie – dom sa predal a veriteľ sa vyplatil a pod.
o	 otázne je opäť kt. spot. zmluvy spadajú pod túto úpravu
-	§53 ods. 8 – dodávateľ môže uplatniť právo z §565 najskôr do 3 mesiacov od omeškania a musí dlžníka 15 vopred upozorniť
o	§565 – platí zásada, že ak sa nezaplatí niektorá zo splátok, tak môže podľa dohody nastať možnosť požadovať celý dlh, ale najneskôr do splanosti najbližšej splátky
o	trebalo však uviesť, že potom právo z §565 neplatí
-	ďalej je to bezpodielové vlastníctvo, ale to sa bude preberať neskôr
§18 novelizovaného zákona o ochrane spot. výrazne zasahuje do princípov OZ – 24-mesačná záručná doba sa rozdelila na 2 12-mesačné; ak sa právo uplatní v druhej polovici záručnej lehoty, tak sa môže uskutočniť posudok na požiadania spotrebiteľa, kt. určí predávajú, ale náklady znáša spotrebiteľ a potom ich musí vymáhať od predávajúceho, ak to posudok potvrdí. Prináša to opäť problémy a zmätok.