http://sk.wikipedia.org/wiki/Verejná_správa

SLOVENSKÁ REPUBLIKA

Obyvateľstvo ....................................................................5,378 milióna 
Rozloha	    .......................................................................49 034 km2
Hustota osídlenia ............................................109,7 obyvateľov na km2

Slovenská republika, ako samostatný štátny útvar, vznikla  1.1.1993. Podľa ústavy je unitárnym štátom s jednokomorovým parlamentom (Národná rada Slovenskej republiky), v ktorom je 150 poslancov, volených pomerným spôsobom v rámci jedného volebného obvodu (v súčasnosti sa diskutuje v NR SR o možnosti zvýšiť počet volebných obvodov). Kandidovať do NR SR môžu iba nominanti politických strán.

1.  NIEČO Z HISTÓRIE

Prvopočiatky štátnej správy na území Slovenska siahajú do 9. storočia. Postupne sa menila v podmienkach rôznych foriem monarchie. Od roku 1918 vystriedali monarchistickú správu štátne orgány a inštitúcie Československej republiky. Tie sa potom stali v nasledujúcich obdobiach nástrojmi moci nielen demokratických, ale aj totalitných vládnucich garnitúr. V 20.storočí sme na území Slovenska zaznamenali 10 správnych reforiem, pričom v rokoch 1923 - 1990 to bolo 5 zmien a po roku 1990 3 zmeny.

Najstaršie samosprávne formy na Slovensku začali vznikať od prvej polovice 13.storočia. Niektoré sídliská, ktoré sa stali mestami, sa na základe kráľovských privilégií vymaňovali zo závislosti od predstaviteľov územnej štátnej správy – hradných špánov (županov). Ich obyvatelia mali právo zriaďovať a voliť si vlastné výkonné orgány. Tie potom preberali do svojich rúk celú miestnu správu. Od 11. storočia do roku 1918 prebehlo na území Slovenska 5 hlavných reforiem, pričom celky na regionálnej úrovni mali väčšinou samosprávny charakter. Ich počet sa pohyboval medzi 17 – 21. Šľachtické stolice postupne nahradili sústavu hradných španstiev, ktorá bola kráľovskou, čiže v podstate štátnou územnou správnou organizáciou. Po vzniku Česko – Slovenska (1918) bola územná samospráva výrazne obmedzená a od roku 1923 bola regionálna samospráva v zásade zlikvidovaná.  Miestna samospráva bola opäť obnovená  v roku 1990.

2.  SYSTÉM VEREJNEJ SPRÁVY

Ústava delí moc na legislatívnu, výkonnú a súdnu. Ústava SR garantovala od počiatku určitú autonómnosť miestnej samosprávy (obcí) a po jej novelizácii v roku 2001 sa posilnila aj autonómnosť druhej úrovne územnej samosprávy – vyšší územný celok (kraj). V štvrtej hlave ústavy (čl.64 – čl.71) sú zakotvené základné princípy oboch úrovní územnej samosprávy : sú samostatnými samosprávnymi a správnymi celkami, právnickými osobami s vlastným majetkom a finančnými prostriedkami, povinnosti je im možné ukladať iba zákonom, majú vlastné volené orgány (starosta, zastupiteľstvo, resp. predseda VÚC a zastupiteľstvo), možno na ne preniesť aj výkon štátnych úloh za podmienok daných ústavou a zákonmi.
Slovenská republika je územnosprávne rozdelená na 8 krajov a 2891 obcí (k 31.12.2002). Verejná správa je organizovaná na troch úrovniach : štát – kraj – obec. Krajská samospráva vznikla k 1.januáru 2002. Každá úroveň má svojich volených predstaviteľov, rozdelené úlohy a zodpovednosť. Niektoré úlohy sú delené medzi štátnou správou a samosprávou.
Volení predstavitelia všetkých troch úrovní (Národná rada, zastupiteľstvo vyššieho územného celku, obecné zastupiteľstvo) ako aj starostovia obcí a predsedovia samosprávy vyššieho územného celku sú volení na základe všeobecného, rovného a priameho volebného práva tajným hlasovaním na obdobie 4.rokov. Ústava nevylučuje, aby člen NR SR bol v tom istom čase členom obecného alebo krajského zastupiteľstva. 
Z hľadiska vzťahu štátnej správy a územnej samosprávy existuje na Slovensku od roku 1990 tzv. oddelený model  (štátna správa – územná samospráva). Štátna správa sa od 1.1.2004 prejavuje najmä na centrálnej úrovni. Ústredné orgány majú vytvorené nižšie stupne organizované na úrovni kraja. Počet a hranice štátnych administratívnych jednotiek (kraj) sú totožné s počtom a hranicami samosprávnych vyšších územných celkov (symetrické usporiadanie).   V prípade potreby si štátne krajské úrady zriaďujú ďalšie úrady a pracoviská v rámci krajov. 
Medzi oboma úrovňami územnej samosprávy (obec, vyšší územný celok) neexistuje vzťah nadriadenosti a podriadenosti. 

3.  REFORMY VEREJNEJ SPRÁVY 1990 – 2003

Do roku 1989 bola miestna verejná správa vykonávaná prostredníctvom národných výborov – orgánov socialistickej moci. Po demokratizačných zmenách v roku 1989 sa uskutočnilo viacero zmien územnosprávneho usporiadania.
V septembri 1990 prijala Slovenská národná rada zákon č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení. Týmto sa obnovila miestna samospráva na úrovni obcí. Došlo k oddeleniu štátnej správy a územnej samosprávy a k zavedeniu tzv. oddeleného modelu verejnej správy. Po obnovení miestnej samosprávy sa zvýšil počet obcí. Zatiaľ čo v roku 1989 existovalo na území Slovenska 2694 obcí, v roku 1991 ich už bolo 2825. V roku 1990 prišlo k zrušeniu krajskej úrovne štátnej správy a  miestna štátna správa bola na území  Slovenska organizovaná v 38 okresoch a 121 obvodoch. 
V roku 1996 prišlo k ďalšej reorganizácii miestnej štátnej správy. Bolo zrušených 121 obvodov a opätovne sa zaviedla krajská úroveň štátnej správy. Slovenská republika bola rozdelená na 8 krajov a 79 okresov. Zákonom č. 221/1996 Z. z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky bolo zároveň rozhodnuté o symetrickom usporiadaní miestnej štátnej správy a druhej úrovne miestnej samosprávy na úrovni kraja. Pokračoval nárast počtu obcí. V roku 2000 ich počet dosiahol 2883.  Novelou zákona č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v roku 2001 sa výrazne obmedzilo ďalšie štiepenie obcí.

Vývoj veľkostnej štruktúry obcí 

Veľkostná kategória	Podiel obcí veľkostnej kategórie v %	
	1950	1961	1980	1991	2000	
do  499	44,6	35,8	35,3	41,2	41,5	
500 – 999	30,6	31,5	29,2	27,6	27,0	
1 000 – 1 999	16,7	20,1	20,8	18,5	18,6	
2 000 – 4 999	6,2	9,9	10,3	8,4	8,7	
5 000 – 9 999	1,2	1,7	2,0	1,8	1,8	
10 000 – 49 999	0,7	0,9	2,0	2,2	2,1	
nad 50 000	0,06	0,06	0,3	0,4	0,4	
počet obcí	3 344	3 237	2 725	2 825	2 883	
Priemerná veľkosť	1 029	1 302	1 833	1 875	1 874 	

K 1. januáru 2002 vznikla druhá úroveň miestnej samosprávy, v rámci hraníc administratívnych krajov. V súlade s ústavou sa nazýva vyšší územný celok.

Štruktúra vyšších územných celkov

Vyšší územný celok	Rozloha
v km2	Počet obyvateľov 1996	Hustota
obyv./km2	Počet obcí*	Podiel obcí do 2000 obyvateľov v %	
Bratislavský	2 053	618 904	301,5	71	75	
Trnavský	4 148	548 898	132,3	249	81,5	
Trenčiansky	4 501	610 135	135,6	275	83,6	
Nitriansky	6 343	717 585	113,1	345	82,6	
Žilinský	6 788	687 771	101,3	313	79,2	
Banskobystrický	9 455	664 024	70,2	513	91,4	
Prešovský	8 993	773 121	86,0	663	92,5	
Košický	6 753	758 494	112,3	438	91,3	
Slovenská republika	49 034	5 378 932	109,7	2867	87,0	
* mimo miestnych časti v Bratislave a Košiciach a vojenských obvodov

4.  ORGANIZÁCIA  VEREJNEJ SPRÁVY

Od roku 1990 do roku 1991 existovala politická vôľa decentralizovať verejný sektor tak, aby obce a vyššie územné celky realizovali čo najviac verejných služieb. V roku 1992 sa diskusie zastavili z dôvodu riešenia vzťahov v bývalej Československej federatívnej republike, ktoré vyústili do vzniku samostatnej Slovenskej republiky k 1.januáru 1993. 
Roky 1993 – 1998 boli venované zmenám v štátnej správe. Diskusia o decentralizácii sa opäť obnovila po voľbách v roku 1998. Na základe programového vyhlásenia vlády SR bola vládou prijatá koncepcia decentralizácie, na základe ktorej prišlo a prichádza k novému rozdeleniu kompetencií medzi štátom, obcami a vyššími územnými celkami pri dodržaní princípov politickej ekvivalencie, fiškálnej ekvivalencie, subsidiarity, nedelenia kompetencií a kompenzácii externalít. 
Verejná správa na Slovensku je organizovaná na troch úrovniach : obec- kraj- štát.

Usporiadanie verejnej správy v rokoch 1996 – 2003

             štátna správa					územná samospráva

vláda

Ministerstvá, ústredné orgány

Krajské úrady špecializovanej štátnej správy

Krajské úrady všeobecnej štátnej správy - 8

Krajská samospráva-8

Okresné úrady všeobecnej štátnej správy - 79

Obce - 2883

úrady

Pracoviská - 41

K 1.januára 2004 prišlo k zmene usporiadania miestnej štátnej správy. Dôvodom bol presun viac ako 400 kompetencií zo štátnej správy na obce a vyššie územné celky a zámer zvýšiť efektívnosť a kvalitu riadenie v štátnej správe. Boli zrušené integrované krajské a okresné úrady a rozšírená sieť úradov špecializovanej štátnej správy podriadených priamo ministerstvám. Model dezintegrovaných úradov špecializovanej miestnej štátnej správy fungoval na Slovensku už v rokoch 1990 – 1996.

Usporiadanie verejnej správy od 1.1.2004

        štátna správa				    územná samospráva

vláda

Ministerstvá, ústredné orgány

Krajské úrady všeobecnej a špecializovanej štátnej správy 

Krajská samospráva

Obvodné úrady všeobecnej a špecializovanej štátnej správy

obce

Stále a dočasné pracoviská v odôvodnených prípadoch

Vláda SR má výkonnú moc. V súlade s tzv. kompetenčným zákonom sa delia jednotlivé ministerstvá a ostatné ústredné orgány štátnej správy o výkonné právomoci a zodpovednosť za výkon štátnej správy. Ministerstvo vnútra je okrem toho zodpovedné za koordináciu miestnej štátnej správy v rámci jednotlivých krajov.

Základnými úlohami centrálnej vlády sú: hospodárska politika, zahraničná politika, bezpečnostná politika, obrana, civilná ochrana, hasičský zbor, súdnictvo, väzenstvo, colné právomoci, menové záležitosti, daňové úrady (mimo miestnych daní), pošty, železnice, diaľničný systém, cesty I. triedy, úrady práce a služieb zamestnanosti, vysoké školstvo, vybrané zdravotnícke, kultúrne a školské zariadenia, letiská (regionálne spolu s obcami a krajmi), plánovanie, ochrana prírody, regionálna politika (delená s obcami a krajmi).
Paralelne so zmenami vo verejnej správe sa mení aj súdny systém a polícia.
V rámci samosprávy neexistuje vzťah nadriadenosti krajskej úrovne obciam. 

5.  ORGANIZÁCIA MIESTNEJ SAMOSPRÁVY

5.1  Obce

Štruktúra

Občania obce

 

Starosta (primátor)

poslanci zastupiteľstva

Obecný úrad
Prednosta 

rada

kontrolór

komisie

Obecná polícia

zložky úradu

Okrem miest Bratislava a Košice existuje na Slovensku jednoúrovňová obecná samospráva. Mestá Bratislava a Košice majú dve úrovne samosprávy: magistrátnu (Mesto) a mestské časti. Rozdelenie úloh , právomocí a zodpovednosti stanovuje zákon o hlavnom meste SR Bratislava, zákon o meste Košice a štatúty oboch miest.

Kompetencie

Obce sú právnickými osobami. Vlastnia majetok, majú svoj rozpočet, personálnu a finančnú nezávislosť, môžu podnikať, vyberajú miestne dane a poplatky. Môžu sa zúčastňovať medzinárodnej, cezhraničnej a vnútroštátnej spolupráce.
Samospráva sa vykonáva volenými orgánmi, hlasovaním obyvateľov, miestnym referendom a verejným zhromaždením. Obce vo svojich samosprávnych kompetenciách môžu vydávať všeobecne záväzné nariadenia a stanoviská.
Obce zabezpečujú samosprávnu pôsobnosť (originálne kompetencie), ale vo vybraných oblastiach, kde je to pre štát výhodnejšie, aj výkon prenesenej pôsobnosti štátnej správy. Ide o oblasť matrík, stavebného poriadku a časti kompetencií v školstve. Tieto úlohy vykonávajú v mene štátu, štát je zodpovedný za riadenie a kvalitu služieb a financovanie týchto úloh.
Medzi originálne kompetencie (samosprávna pôsobnosť) patria : miestne komunikácie, hromadná doprava, verejné priestranstvá, zeleň, čistota, ochrana prírody a životného prostredia,  vodné hospodárstvo, odkanalizovanie, komunálny odpad, územné plánovanie, miestny rozvoj, bývanie, predškolské a školské zariadenia, sociálne zariadenia, polikliniky, niektoré nemocnice, kultúra, osvedčovanie listín, niektoré priestupky, miestna polícia, výber miestnych daní a poplatkov, participácia na regionálnych plánoch. Obce môžu podnikať, stať sa členmi podnikateľských subjektov.
Úlohy obce vykonávajú rôznym spôsobom: samostatne, spoluprácou s inými obcami (spoločný obecný úrad, medziobecná spolupráca), spoluprácou s podnikateľmi, privátnym sektorom. Obce založili veľa medziobecných podnikov (odpadové hospodárstvo, vodné hospodárstvo, údržba,...). Obce si zakladajú pre výkon úloh rozpočtové a príspevkové organizácie, prípade vkladajú majetok do neziskových organizácií. Môžu zakladať obchodné spoločnosti.
Presun úloh na obce sa doteraz uskutočnil v dvoch etapách : 1990 – 1991 a 2002 – 2004 a bude pokračovať aj v budúcnosti.

Financie

Podľa ústavy SR financujú obce svoje potreby z vlastných príjmov, ako aj zo štátnych dotácií. Zákon pritom stanoví, ktoré dane a poplatky sú príjmom obce. Obce zostavujú rozpočet na každý rok. Od roku 2006 budú zostavovať rozpočet na tri roky, pričom sa bude rozpočet každým rokom spresňovať. 
V rokoch 1990 – 2003 boli obce financované najmä transfermi zo štátneho rozpočtu (podiel na štátnych daniach, účelové dotácie). Proces decentralizácie obsahuje aj zmenu v oblasti financovania obcí. Hlavným zámerom je posilniť finančnú autonómiu obcí, zvýšiť stabilitu príjmovej základne, zvýšenie tlaku na efektívnejšie využívanie vlastných príjmov a prepojenie rozsahu a kvality služieb poskytovaných územnými samosprávami s daňovým zaťažením obyvateľstva. 
Od 1.januára 2004 sa zmenil spôsob financovania preneseného výkonu štátnej správy v školstve. Obce, ako zriaďovatelia základných škôl dostávajú finančné prostriedky podľa stanovených normatívov na 1 žiaka, na druh, typ, veľkosť školy a podľa teplotných pásiem.
Obce na Slovensku zamestnávajú cca 140 tisíc osôb na plný pracovný úväzok. 

Príjmy
Pre rok 2004 sa uvažuje s nasledovnou štruktúrou príjmov :

druh príjmu	mil. SK	mil. Euro	% podiel	
Miestne dane a poplatky	6 400,0	160	9,8	
z toho : daň z pozemkov	3 800,0			
             miestne poplatky	2 600,0			
Podiel na štátnych daniach	18 639,0	459	28,1	
Nedaňové príjmy	11 810,0	295	18,1	
Príjmy z finančných transakcií	6 650,0	166	10,2	
Transfer z kapitol ŠR (prenesený výkon štátne správy)	21 061,2	527	32,2	
Výsledok hospodárenia	750,0	19	1,6	
SPOLU	65 310,2	1 626	100,0	

Z vyššie uvedených čísiel je zrejmé., že najdôležitejším základom rozpočtov obcí sú daňové príjmy (miestne dane a poplatky a podiel na štátnych daniach), ktoré tvoria takmer 38 % príjmov, nasledujú transfery na prenesený výkon pôsobnosti štátnej správy (32,2 %) a nedaňové príjmy. Miestnu daň tvorí daň z nehnuteľností. Väčšinu daňových príjmov však tvorí v roku 2004 podiel obcí na dani z príjmu fyzických osôb, dani z príjmu právnických osôb a cestnej dani. Podiel obcí na štátnych daniach sa prerozdeľuje do jednotlivých rozpočtov podľa počtu obyvateľov (daň z príjmu fyzických osôb a cestná daň). V prípade podielu na dani z príjmov právnických osôb sa podiel prerozdeľuje pomocou dvoch kritérií: počet obyvateľov a sídlo právnickej osoby.
Od prvého januára 2005 sa pripravuje zmena financovania obcí, ktorá nadväzuje na komplexnú daňovú reformu a zavedenie rovnej dane zo zisku (19%). Zmena pozostáva z :
-	posilnenia fiškálnej autonómie obcí v oblasti dane z nehnuteľnosti a miestnych poplatkov (stanovovanie sadzieb, prechod na trhové ocenenie nehnuteľností,....)
-	zmeny prerozdeľovania transferov zo štátneho rozpočtu na základe vzorca zohľadňujúceho štruktúru prenesených kompetencií
Výdavky
Presunom kompetencií na obce sa objem výdavkov obcí oproti roku 2000 zdvojnásobil a predstavuje 65,3 mld. Sk, čo je cca 21% výdavkov štátneho rozpočtu a 5% HDP SR. Cca 40% výdavkov obcí je krytých vlastnými príjmami a 60% transfermi zo štátneho rozpočtu.
Štruktúra výdavkov sa po presune kompetencií zásadne zmenila. Najväčšiu položku tvorí financovanie školstva, nasleduje správa obce, sociálne veci, bývanie,......
V roku 2002 tvorili bežné výdavky 64 % celkových výdavkov a kapitálové výdavky cca 30%.

Kontrola

Podľa ústavy štát môže zasahovať do činnosti obce len spôsobom ustanoveným zákonom. Ústava predpokladá, že územná samospráva koná vo vlastných kompetenciách samostatne od štátu a pravidlá dozoru, resp. dohľadu stanoví zákon.  V oblastiach prenesenej pôsobnosti štátnej správy na obce podlieha, riadi a kontroluje výkon prenesených úloh štát. 
Kontrola obcí je zabezpečovaná vnútornou kontrolu a vonkajšou kontrolou. 
Vnútornú kontrolu 
zabezpečuje hlavný kontrolór obce (volený obecným zastupiteľstvom). Jeho pôsobnosť je zameraná na plnenie samosprávnych funkcií, dodržiavanie nariadení, smerníc, pokynov, rozhodnutí, dodržiavania zákonnosti, rozpočtového hospodárenia, stavu pohľadávok, záväzkov, dodržiavania povinnosti pri nakladaní s majetkom mesta, dodržiavania metód verejného obstarávania, vybavovaním petícií a sťažností. Vypracováva stanoviská k návrhu obecného rozpočtu a k návrhu záverečného účtu obce. Hlavný kontrolór je zamestnancom obce na 6 rokov. Jeho platové náležitosti určuje zastupiteľstvo (je pripravená zmena, aby plat kontrolóra určoval zákon)
Vonkajšiu kontrolu 
plnia: Najvyšší kontrolný úrad v oblasti preneseného výkonu pôsobnosti štátnej správy, Úrad vlády vo veciach preneseného výkonu štátnej správy, Ministerstvo financií, správne súdy, prokuratúra vo veciach dodržiavania zákonnosti právnych aktov, audit kontroly správnosti a úplnosti riadnej a mimoriadnej účtovnej uzávierky a kontroly finančnej a majetkovej situácie, ombudsman vo veciach dodržiavania ľudských práv a slobôd.
V súčasnosti je pripravený návrh na posilnenie postavenia Najvyššieho kontrolného úradu. 

Volebný systém

Starostovia obcí, primátori miest sú volení z občanov, ktorí majú na území obce trvalý pobyt. Kandidáti môžu byť navrhovaní politickou stranou, alebo kandidovať ako nezávislí. Ak kandidujú bez podpory politickej strany, musia predložiť zákonom  stanovený počet podpisov obyvateľov obce podporujúcich ich kandidatúru. Sú volení na základe všeobecného, rovného a priameho volebného práva, tajným hlasovaním, v rámci jedného volebného obvodu,  všetkými oprávnenými voličmi na 4 roky. Sú volení v jednokolových voľbách väčšinovým spôsobom a víťazom sa stáva kandidát, ktorý získa najviac hlasov. Každá obec má starostu, primátora, pričom časť z nich pracuje na čiastočný úväzok. Starosta je štatutárnym orgánom obec  a zodpovedá za politickú, ale aj vecnú úroveň obce. 
Poslanci obecného zastupiteľstva sú volení na štvorročné obdobie, v jedno alebo viac mandátových volebných obvodoch, ktoré určuje zastupiteľstvo obce. Voľby sú tajné, väčšinovým spôsobom, na základe všeobecného, rovného a priameho volebného práva. V súčasnosti je na Slovensku zvolených cca 25 000 poslancov obecných zastupiteľstiev.

Spoluúčasť občanov

Na samospráve sa občania zúčastňujú cestou volených orgánov obce, účasťou na rokovaniach zastupiteľstva, miestnym referendom, hlasovaním obyvateľov obce,  verejným zhromaždením, účasťou na prieskumoch verejnej mienky, participáciou na rozvojových programoch obce, ale aj členstvom v komisiách zriadených obecným zastupiteľstvom a členstvom v školských radách.

Spolupráca

Napriek snahe o jasné rozdelenie kompetencií medzi štátnou správou a samosprávou, ale aj medzi obcami a vyššími územnými celkami, existuje mnoho foriem spolupráce medzi predstaviteľmi verejnej správy. Ide najmä o oblasť plánovania, regionálneho rozvoja, financovania, medziobecnej spolupráce v administratívnych činnostiach a v hospodárskych službách, medzinárodnej a cezhraničnej spolupráci. 
Viac ako 90% obcí na Slovensku je členom  Združenia miest a obcí Slovenska, ktorého základnými úlohami sú okrem pomoci obciam a obhajovania ich práv voči centrálnej vláde aj podpora vzdelávania, podnecovanie spolupráce medzi obcami, ale aj medzinárodná spolupráca. V rámci Združenia existuje viac ako 50 regionálnych združení, ktoré vznikli v roku 1990. Združenie miest a obcí Slovenska je členom Asociácie zamestnávateľských zväzov, v poisťovacích spoločnostiach,  apod. 
Okrem tohto združenie existuje aj Únia miest Slovenska a viaceré profesijné združenia: Asociácia komunálnych ekonómov Slovenska, Združenie hlavných kontrolórov Slovenska, Asociácia prednostov mestských úradov,......

5.2  Vyššie územné celky 

Štruktúra

Občania kraja

Zastupiteľstvo samosprávy vyššieho územného celku

Predseda samosprávy vyššieho územného celku 

Útvar hlavného kontrolóra

komisie

Úrad samosprávy vyššieho územného celku

zložky úradu

Kompetencie

Vyššie územné celky sú právnickými osobami. Vlastnia majetok, majú svoj rozpočet, personálnu a finančnú nezávislosť, môžu podnikať, vyberajú správne poplatky. Môžu sa zúčastňovať medzinárodnej, cezhraničnej a vnútroštátnej spolupráce.
Samospráva sa vykonáva volenými orgánmi a referendom. Vyššie územné celky môžu vydávať vo vlastných kompetenciách všeobecne záväzné nariadenia.
Samospráva vyšších územných celkov má samosprávne (originálne) kompetencie, ale vykonáva aj niektoré úlohy prenesené zo štátnej správy (napr. časť kompetencií v školstve, zdravotníctve, cestnej doprave).
Medzi originálne kompetencie vyšších územných samosprávnych celkov patria: cesty II. a III. triedy, územné plánovanie, regionálny rozvoj, vlastná investičná činnosť, stredné školstvo, nemocnice, niektoré zariadenia sociálnych služieb (domov dôchodcov, sociálne služby pre deti, krízové stredisko, detské domovy...), kultúrne zariadenia (galérie, múzeá, divadlá, niektoré knižnice, ...), participácia na civilnej ochrane, licencie pre lekárne a súkromných lekárov, ... 
Vyššie územné celky zabezpečujú úlohy samostatne, spolupracujú so súkromným sektorom. Sú zriaďovateľmi rozpočtových, príspevkových a neziskových organizácií a obchodných spoločností.   
Presun kompetencií zo štátu na vyššie územné celky prebehol v I. etape v rokoch 2002 – 2004 a bude pokračovať aj v budúcnosti.

Financie

Podľa ústavy financujú vyššie územné celky svoje potreby predovšetkým z vlastných príjmov, ako aj zo štátnych dotácií. Zákon stanoví, ktoré dane a poplatky sú príjmom vyššieho územného celku.
Vyššie územné celky zostavujú rozpočet na každý rok. Od roku 2006 sa uvažuje, že aj vyššie územné celky budú zostavovať rozpočet v základnom členení na tri roky. 
Počas prenosu kompetencií, v rokoch 2002-2003, dostávali vyššie územné celky účelové dotácie (decentralizačná dotácia), pomocou ktorých financovali zverené samosprávne úlohy. Od 1. januára 2004 sa účelové dotácie zmenili na globálnu dotáciu, t.j. vyššie územné celky rozhodujú cestou schválených rozpočtov o použití transferu zo štátneho rozpočtu. Úlohy, ktoré zabezpečujú v mene štátu sú naďalej financované účelovou dotáciou. Od 1. januára 2004 sa zároveň zmenil spôsob financovania školstva. Vyššie územné celky, ako zriaďovatelia stredných škôl, dostávajú financie na školstvo na základe normatívu na 1 žiaka, podľa druhu a typu školy. 
Rovnako ako v prípade obcí, od 1. januára 2005 sa pripravuje posilnenie fiškálnej autonómie samosprávy vyšších územných celkov.

Príjmy
Pre rok 2004 sa uvažuje s nasledovnou štruktúrou príjmov :

	mil. SK	mil.  Euro	% podiel	
Podiel na štátnych daniach	8 185	205,0	43,70	
Nedaňové príjmy	621	15,5	3,30	
Príjmy z finančných transakcií	9	0,2	0,05	
Transfery z kapitol ŠR na prenesený výkon pôsobnosti štátnej správy	9 920	248,0	52,95	
SPOLU	18 735	468,7	100,00	

Pre rok 2004 sú pre samosprávu vyššieho územného celku rozhodujúcimi príjmami transfery zo štátneho rozpočtu (podiel na štátnych daniach a dotácia na prenesený výkon štátnej správy). 
Od 1. januára 2005 sa pripravuje zmena financovania, v rámci ktorej sa  posilnia vlastné príjmy vyšších územných celkov a zmení sa spôsob prerozdeľovania podielu na štátnych daniach (prechod na prerozdeľovanie podľa vopred známeho vzorca).
Výdavky
Štruktúra výdavkov zodpovedá rozsahu kompetencií, ktoré vyššie územné celky zabezpečujú. Najväčšiu položku tvorí školstvo, potom sociálne veci, kultúra a zdravotníctvo. Od 1. januára pribúdajú aj údržba, oprava a výstavba ciest II. a III. triedy.

Kontrola

Obdobne ako v prípade obcí môže štát zasahovať do činnosti samosprávy vyššieho územného celku len spôsobom stanoveným zákonom. Ústava  predpokladá, že v prípade samosprávnych kompetencií koná vyšší územný celok nezávisle od štátu a v súlade so zákonmi (je možná iba kontrola dodržiavania zákonnosti). V prípade prenesených pôsobností štátnej správy na vyšší územný celok tento výkon riadi a kontroluje štátna správa.
Kontrola vyšších územných celkov je zabezpečovaná vnútornou a vonkajšou kontrolou.
Vnútornú kontrola
zabezpečuje Útvar hlavného kontrolóra. Hlavný kontrolór je volený zastupiteľstvom. Jeho pôsobnosť je zameraná na plnenie samosprávnych funkcií, dodržiavanie nariadení, smerníc, pokynov, rozhodnutí, dodržiavania zákonnosti, rozpočtového hospodárenia, stavu pohľadávok, záväzkov, dodržiavania povinností nakladania s majetkom, metód verejného obstarávania, vybavovaním petícií a sťažností. Vypracováva stanoviská k návrhu rozpočtu a k záverečnému účtu. Jeho platové náležitosti ustanovuje zastupiteľstvo.
Vonkajšiu kontrolu
plnia tie isté inštitúcie ako v prípade obcí

Volebný systém 

Predsedovia vyšších územných celkov sú volení z občanov majúcich trvalý pobyt na území vyššieho územného celku. Kandidáti môžu byť navrhovaní politickou stranou alebo koalíciou. Za podmienok ustanovených zákonom môžu kandidovať aj nezávislí kandidáti. Predsedovia sú volení na základe všeobecného, rovného a priameho volebného práva, tajným hlasovaním, v rámci jedného volebného obvodu (územie vyššieho územného celku), všetkými oprávnenými voličmi, na obdobie 4 rokov. Voľby sú dvojkolové. Ak v prvom kole nezíska žiadny z kandidátov 50 % + 1 hlas z platných odovzdaných hlasovacích lístkov, postúpia do druhého kola dvaja kandidáti s najvyšším počtom získaných hlasov. V druhom kole sa víťazom stáva kandidát s vyšším počtom získaných hlasov. Na Slovensku je 8 predsedov vyšších územných celkov.
Poslanci zastupiteľstva sú volení vo viacmandátových volebných obvodoch, na štvorročné obdobie. Hranice volebných obvodov a počet mandátov v nich určí zastupiteľstvo v súlade so zákonom. Voľby sú tajné, väčšinovým spôsobom, na základe všeobecného, rovného a priameho volebného práva. V súčasnosti je v 8 zastupiteľstvách spolu 401 poslancov.

Spoluúčasť občanov

Na samospráve sa občania podieľajú cestou svojich volených zástupcov, účasťou na verejných rokovaniach zastupiteľstva, referendom, účasťou na prieskumoch verejnej mienky, participáciou na programoch rozvoja, členstvom v komisiách zriadených zastupiteľstvom a členstvom v školských radách. 

Spolupráca

Existuje viacero foriem spolupráce medzi samosprávou vyššieho územného celku, štátnou správou a obcami. Ide najmä o oblasť regionálneho rozvoja, budovania infraštruktúry, plánovania, financovania.
Predsedovia vyšších územných celkov spolupracujú v rámci „konferencie predsedov“ a na rovnakom prípade spolupracujú hlavní kontrolóri vyšších územných celkov.